Om du var min
Förväntas skickas under v.{{selectedProduct.ReleaseWeek}}
Förväntas skickas under v.{{selectedProduct.ReleaseWeek}}
När författaren Christina Erikson flyttade in på Svartå herrgård fängslades hon av historierna om de många kvinnor som bott på herrgården. Anmärkningsvärt var att flera av dem hetat just Christina … Vilka var de? Nyfikenheten väcktes. Hon måste skriva berättelsen om de starka kvinnorna på Svartå …
Svartå, 1782. 16-åriga Christina Sporre driver på hästen så att de flyger fram över ängarna. Stoet löddrar och pälsen är svettig av den hårda ritten. Christina själv är andfådd. Inte bara av den vilda framfarten, hon är upprörd och arg efter ännu ett gräl med sin mor. Modern har åter anklagat henne för att vara oregerlig och besvärlig. Det är som om hon aldrig duger eller gör rätt. Christina med sitt tjocka svarta ostyriga hår, sin nyfikna och envisa blick, hänger helst fadern, friherre Karl Sporre, i hasorna när han vandrar omkring på Svartå och bevakar bygget av den nya herrgårdsbyggnaden. Det är här hon känner sig hemma. Hon är sin lillasysters motsats. Beata är allt det Christina inte är, underskön, blid, behagfull och sällskaplig, en avbild av modern. Det skulle gå bra för henne på äktenskapsmarknaden. Frustrationen växer inom Christina. Artiga konversationer, ointressanta samtal, broderier och hovnigningar är inget som lockar henne. Allt hon vill är att stanna på Svartå. Det är där hon ser sin framtid. Inte i Stockholms sällskapsliv, trots moderns tjat om alla unga män i Stockholm som familjen Sporre borde knyta fördelaktiga band med. Men Christina känner sig inte redo än, det är så mycket mer hon vill hinna se och uppleva. Den enda hon kan anförtro sig åt är pigan Maja. Maja är hennes förtrogna och vän och Christina älskar henne som en syster. Och så finns ju murarsonen Gustaf i byn förstås. Två år tidigare hade de två varit vänner, och gjort upptäcktsfärder i skogen, men nu har Gustaf fyllt arton, ska gå i sin fars fotspår och hon själv ska giftas bort. Christina kan inte släppa tankarna på honom, det pirrar i henne varje gång hon ser honom på gården.
Snart kommer dagen då det är dags för Christina att introduceras vid hovet, umgås i rätt kretsar och hitta en lämplig make … Motvilligt beger hon sig till Stockholm.
Men samtidigt uppdagas en fejd hemma på Svartå mellan byggets förvaltare och Gustafs far som får förödande konsekvenser för dem alla …
Läs mer
Christina Erikson
Christina Erikson, född 1973, är uppvuxen i Småland och bosatt i Kungsör. Hon debuterade 2014 som deckarförfattare med Morsarvet och har sedan dess även skrivit böcker tillsammans med Thomas Erikson. Serien om kriminalkommissarie Elias Svensson och profileraren Cornelia Lind blir bara mer och mer populär för varje del. De hittills fem böckerna i serien är också på väg att göra succé internationellt.
När författaren Christina Erikson flyttade in på Svartå herrgård fängslades hon av historierna om de många kvinnor som bott på herrgården. Anmärkningsvärt var att flera av dem hetat just Christina … Vilka var de? Nyfikenheten väcktes. Hon måste skriva berättelsen om de starka kvinnorna på Svartå …
Svartå, 1782. 16-åriga Christina Sporre driver på hästen så att de flyger fram över ängarna. Stoet löddrar och pälsen är svettig av den hårda ritten. Christina själv är andfådd. Inte bara av den vilda framfarten, hon är upprörd och arg efter ännu ett gräl med sin mor. Modern har åter anklagat henne för att vara oregerlig och besvärlig. Det är som om hon aldrig duger eller gör rätt. Christina med sitt tjocka svarta ostyriga hår, sin nyfikna och envisa blick, hänger helst fadern, friherre Karl Sporre, i hasorna när han vandrar omkring på Svartå och bevakar bygget av den nya herrgårdsbyggnaden. Det är här hon känner sig hemma. Hon är sin lillasysters motsats. Beata är allt det Christina inte är, underskön, blid, behagfull och sällskaplig, en avbild av modern. Det skulle gå bra för henne på äktenskapsmarknaden. Frustrationen växer inom Christina. Artiga konversationer, ointressanta samtal, broderier och hovnigningar är inget som lockar henne. Allt hon vill är att stanna på Svartå. Det är där hon ser sin framtid. Inte i Stockholms sällskapsliv, trots moderns tjat om alla unga män i Stockholm som familjen Sporre borde knyta fördelaktiga band med. Men Christina känner sig inte redo än, det är så mycket mer hon vill hinna se och uppleva. Den enda hon kan anförtro sig åt är pigan Maja. Maja är hennes förtrogna och vän och Christina älskar henne som en syster. Och så finns ju murarsonen Gustaf i byn förstås. Två år tidigare hade de två varit vänner, och gjort upptäcktsfärder i skogen, men nu har Gustaf fyllt arton, ska gå i sin fars fotspår och hon själv ska giftas bort. Christina kan inte släppa tankarna på honom, det pirrar i henne varje gång hon ser honom på gården.
Snart kommer dagen då det är dags för Christina att introduceras vid hovet, umgås i rätt kretsar och hitta en lämplig make … Motvilligt beger hon sig till Stockholm.
Men samtidigt uppdagas en fejd hemma på Svartå mellan byggets förvaltare och Gustafs far som får förödande konsekvenser för dem alla …
Läs mer